Først på www.NXTGN.org
Dag ét i Browning huset. Det er indflytningsdag.
Jeg har været i gang siden tidligt i morges.
Stella er hjemme om et par timer, -
- og da er alt forhåbentlig næsten på plads.
Ingen aktivitet indtil videre.
Okay, hus. Vis mig, hvad du kan.
Danske tekster af ROYAL
DAG 1
- Hej, skat. - Hej.
- Hvordan var din dag? - Den var god, den var rigtig god.
Hold da op! Du har fået lavet meget.
Ikke helt dårligt?
Er du klar til din første nat i et hjemsøgt hus?
Så klar som jeg kan være.
Øjeblik, jeg skal lige vise dig noget.
Okay.
- Tjek lige dem her. - Hvad er det?
Det er billeder af huset, efter at gerningsstedet -
- var blevet ryddet. Der er endda et billede af familien.
- Så det er dem? - Ja.
Det er forfærdeligt at tænke på, at de alle døde herinde.
- Hvis soveværelse var det? - Det var den lille drengs værelse.
Jeg vil gerne have, at du er særlig opmærksom på det billede.
For jeg ville elske, hvis du kunne få det værelse til at være nøjagtigt som -
- på billedet, mens jeg færdiggør kontoret i aften.
Hvad? Hvorfor skulle jeg gøre det?
Det siges, at hvis man genskaber huset, så det ser ud, som da de boede her, -
- så kan det faktisk gøre ånderne mere aktive.
Det er lidt uhyggeligt.
- Klar til at gå i gang? - Nej...
Kan vi ikke bare nyde vores første nat sammen?
Kassen er allerede i værelset.
Men når den er tom...
Det virker forkert, –
- at gøre et værelse i stand for en død dreng.
Paul? Hvad var drengens navn?
Det var Tom.
Jeg er ked af det, der skete med dig, Tom.
Der er helt sikkert noget forkert ved det her sted.
Det føles som om luften er tung, eller noget i den retning.
Huset har en vis energi, ikke sandt?
- Jo, det er faktisk lidt spændende. - Ja, ikke?
Og en lille smule uhyggeligt.
Ingen grund til bekymring, skat. Jeg beskytter dig.
- Det er sørme beroligende. - Av for den!
Du er så ond mod mig hele tiden.
Tror du, de vil lade os male væggene, -
- mens vi bor her? - Ja, det tror jeg.
Alle tiders.
Hvorfor? Hvilken farve tænkte du på?
Du ved, hvor meget jeg elsker farver, så jeg tænkte på en dyb blodrød farve.
Blodrød?
Ja, den vil da matche. Spøgelserne vil kunne lide den.
Den vil nok matche huset, som det så ud før.
Der var meget blod på væggene.
Du har ikke fortalt, om der rent faktisk skete noget i det her værelse.
- Det gjorde der. - Fedt! Hvad?
Manden skød sin kone i det her værelse.
- Er du... - Præcis, hvor du ligger nu.
- Styr dig lige... - Vent. Hvad er det?
Se, det er hjernemasse.
God nat, og tak.
Hold nu op, jeg driller bare.
- Paul, vågn op. - Hvad?
Jeg hørte noget bevæge sig rundt derude.
Og lukkede vi ikke døren i aftes?
- Jo, det tror jeg. - Den er åben nu.
Hvor skal du hen?
Jeg ser lige efter.
Hvem ved, måske begynder vores oplevelser allerede i nat.
Intet.
Jeg ved, jeg hørte noget.
Det var sikkert bare huset, der gav sig lidt.
Vi er ikke vant til lydene endnu.
Jeg sværger, at det lød som om, nogen gik rundt derude.
Jeg har kigget overalt. Der var ikke nogen.
Kom her.
FAMILIE HÆVDER AT HAVE HUSSPØGELSER
HUS SKRÆMMER FLERE LEJERE VÆK
- Bøh! - Dit røvhul!
Hvad er der galt? Har det hjemsøgte hus gjort dig bange?
Nej, men at du kommer snigende bagfra -
- og råber mig i øret gør. - Hvor er Stella?
- Har hun allerede slået op? - Hun er på arbejde.
Hvad er det her?
Det er fra efter, gerningsstedet var blevet ryddet.
Tager du pis på mig?
Hvorfor har du dem overhovedet?
Jeg genskaber huset, så det ser ud, som det gjorde, da de boede her.
- Det er da lidt sygt. - Det skulle gøre spøgelser mere aktive.
- Du tror virkelig på alt det der? - Ja, det gør jeg.
Har du så rent faktisk fundet ud af, hvad der skete her?
Ja, det gjorde jeg.
Og det var helt sikkert faderen, der dræbte familien, -
- der var ikke noget indbrud eller lignende.
Alt det var bare rygter.
Detaljerne er lidt uklare, men essensen i det er, -
- at han skød konen i deres soveværelse, -
- og derefter skød han børnene i deres værelser.
Han dækkede hvert af ligene med et lagen, -
- og så skød han sig selv.
Og de fandt hans lig i stuen, -
- siddende i en stol, med hjernen blæst ud.
Lidt underligt.
Jeg har nogle kasser og sager udenfor. Vil du hjælpe mig med det?
Ja.
Vær forsigtig med den, det er min radio.
Er du ikke færdig med den endnu? For søren da også, jeg stiller den her.
- Samler du nu på dukker? - Ja, Sam. Jeg samler på dukker nu.
Det er Stellas.
Hvordan er det så? At bo sammen med Stella?
Det er... det er fedt. Det har kun været en dag, -
- men hun er her stadig. Det er en god ting.
Hvad med dig? Har du gang i noget for tiden?
Hvem er det denne gang? Sommer? August? Måne?
Chelsea. Hun hed Chelsea.
- Og? - Hun var... umoden.
- For umoden til dig? - Ja, hun kunne ikke engang lave mad.
Jeg lavede al maden. Behandlede hende som en dronning.
Og hvad spiste dronningen? Makaroni og ost? Hot dogs?
Lidt grillet ost ved specielle lejligheder?
Og hamburgere... det kunne hun lide.
Ved du, hvad du burde?
Du burde finde dig en pige, der er lige som din mor, -
- som tager sig af dig, -
- og laver tre måltider om dagen. - Ja...
Det burde ikke være så svært, da din mor -
- egentlig ikke var nogen god kok.
Bedre end din mor. Din mor lavede aldrig mad.
- Nej, for hun døde, da jeg var syv. - Det er jo det, jeg mener.
Du er vel klar over, at vi er ved at blive gamle?
Klokken er ikke engang 23 på en fredag, og her ligger vi i sengen.
Du er ved at blive gammel, ikke jeg.
Godt forsøgt. Du er ældre, end jeg er.
Bedstemor her ville gerne spørge om noget.
Jeg ved, du gerne vil skrive en bog om huset og alt det, men...
- Hvorfor? - Jeg tror, tiden er rigtig.
Alt, der har noget at gøre med -
- overnaturlig aktivitet er meget på mode lige nu.
Jeg ved det, men hvad driver dig?
- Berømmelse. Rigdom. - Stop.
Helt ærligt, hvad ligger der bag?
Jeg vil bevise over for mig selv, at jeg faktisk -
- kan gøre noget færdigt, som jeg er startet på.
Jeg er 30. Deltids reklame skribent på en avis.
Min største bedrift har været at skrive en dødsannonce.
Jeg vil gerne være én, du kan være stolt af.
Jeg er stolt af dig.
- Er du? - Ja.
Og det gør mig glad at se, at der er noget, du virkelig går op i.
DAG 9
Paul?
Det er ikke sjovt, Paul!
Hej, mor. Godt, hvad med dig?
Han har det fint.
Hvad skal jeg sige til ham? Okay.
Ja, Vil du have, vi kommer over på søndag?
Ja, jeg kan tage noget med...
Mor, kan jeg ringe tilbage om lidt?
Ja. Okay, farvel.
Paul?
Hvad er der sket?
Stel, er du okay?
Jeg vil ikke være her længere.
Vær sød ikke at gå.
Jeg kan ikke bo i det her hus længere, Paul.
Der er noget ondt her.
Jeg troede, at du ville have oplevelser?
Ja, men jeg troede, det ville være noget med lys, -
- måske silhuetter... noget venligt.
- Det her er ikke venligt. - Vent nu lidt. Vent!
Vil du ikke godt sætte dig ned?
Bliv her natten over. Jeg forlader ikke din side, det lover jeg.
Og hvis du stadig vil væk i morgen tidlig, -
- så snakker vi om det.
Du må ikke bare stikke af sådan her.
Jeg er bange, Paul. Denne ting kan gøre os fortræd.
Tag med mig.
- Jeg kan ikke. - Hvorfor ikke?
Hvis jeg vender det her ryggen, er det bare én ting mere -
- som jeg ikke gjorde færdigt. Stel, jeg har brug for det.
Så du vælger huset frem for mig?
Det sagde jeg ikke. Og det er ikke fair.
Vil du ikke nok?
Jeg beder dig kun om at blive natten over.
Vi finder ud af det hele i morgen.
- For min skyld? - Okay.
Kom her.
Stel?
- Hallo? - Hej. Jeg har lige set din besked.
Undskyld. Jeg skulle bare væk derfra.
Det er okay, du fik lidt af en forskrækkelse i nat.
Hvornår kommer du så tilbage igen?
Jeg kan ikke bo der.
Jeg ved godt, at det betyder meget for dig, men...
Jeg er bare ikke tryg ved at være der.
Okay...
- Det er noget lort. - Det ved jeg godt.
Kan jeg ringe senere? Min mor har inviteret mig ud til noget morgenmad.
- Ja, fint nok. - Vi snakkes ved.
DAG 23
Jeg sagde, at du skulle være stille.
Det var ikke med vilje.
Hvis du vil lege, så skal du være stille.
- Vi vil ikke vække ham. - Undskyld.
- Gør det ikke igen. - Okay.
- Er du klar? - Ja.
Okay, gem dig.
En, to, tre, fire, fem, -
- seks, syv, otte, ni, ti.
Klar eller ej, her kommer jeg.
Jeg kan høre et eller andet.
Han kommer.
Jeg kunne høre jer snakke.
Kan I gøre, det I gjorde, igen?
Jeg vil bare tale med jer.
Kan I give mig et eller andet tegn på jeres tilstedeværelse?
Kan I banke på noget? Eller flytte noget?
Bare et eller andet?
Du har modtaget post!
KIG PÅ DET STORE FRONT VINDUE! KAN DU SE DET?
Hvad fanden er det her?
- Hvad så? - Røvhul!
Hvorfor fanden sender du sådan noget til mig, midt om natten?
Jeg troede ikke, du stadig ville være vågen.
- Det var bare så lavt. - Fik det dig til at hoppe?
Ja, det gjorde det. Det skræmte mig fra vid og sans.
Der er en hjemmeside, hvor man kan lave den slags fede ting.
Der er selvfølgelig mulighed for at lave foto redigering, -
- men de har også lyde, det er ret sejt.
Der er alle mulige indstillinger.
DAG 31
- Hej, Paul. - Hej, Skip.
- Er her for at hente huslejen. - Nå, ja. Kom ind.
- Værsgo. - Tak.
Skip, nu du er her...
Har du noget imod, at jeg stiller et par spørgsmål angående huset?
- Fyr løs. - Vil du sidde ned?
Lad os gå udenfor, det er godt vejr.
- Kan jeg byde dig på noget? - Vand, tak.
Selvfølgelig.
- Hvor længe har du egentlig ejet huset? - Omkring 11 år nu.
De tidligere lejere, der boede her...
- fortalte de dig, hvorfor de flyttede?
- Nej, de havde deres grunde. - Nævnte nogle af dem...
- ting, der skete i huset, som de ikke kunne forklare?
- Hvad skulle det være? - For eksempel spøgelser?
- Hvorfor? Har du set noget? - Nej, ikke personligt.
Men med alle historierne om dette sted, håbede jeg virkelig på det.
Nogle gange er historier bare historier.
Har du set noget i huset?
Jeg må nok sige, at -
- der er et eller andet forkert ved det her sted.
- Hvorfor flyttede du? - Jeg har aldrig boet her.
Mine forældre ejede det. De udlejede det, -
- og da de døde, arvede jeg det. - Vent lige.
Ejede dine forældre huset, da mordene skete?
- Ja, de udlejede det. - Hvordan var de mennesker?
Jeg kendte dem ikke så godt. Men de var gode mennesker.
Det er en skam, det der skete.
Alle de oplysninger du kan give mig, om dem, -
- eller nogle af de andre lejere, ville jeg virkelig sætte pris på.
Hvorfor er du så interesseret i det?
Jeg skriver en bog om huset.
Men bare rolig, jeg nævner ingen navne. Jeg bruger ikke adresser og den slags.
Det er bare en historie om mig, der bor i et hjemsøgt hus.
Det er det hele.
Det er det dummeste, jeg nogensinde har hørt.
Men jeg kan sige så meget... Noget skræmte dem ud af huset.
En dame var bekymret for sit barn.
Kan du fortælle mig, hvordan jeg kan komme i kontakt med hende?
- Nej, de efterlod ingen ny adresse. - Kan du give mig hendes navn?
Jeg vil bare prøve at finde hende, -
- og se om hun er villig til at snakke med mig. Det er det hele.
Nogle ting skal man bare lade ligge.
Det har jeg hørt meget her på det sidste.
Måske skulle du lytte.
Jeg bliver nødt til at smutte.
Der kommer en forsendelse her i eftermiddag.
Tak, fordi du kiggede forbi.
Og jeg har nogle flere spørgsmål til dig på et andet tidspunkt.
- Skip? - Ja... Vi snakkes ved.
Hvis du får brug for noget, er jeg i det bagerste hus.
DAG 47
Hej, taler jeg med Judy Peterson?
Hej, Judy. Mit navn er Paul Anderson.
Jeg bor i et hus, du engang har boet i. 8928 Maple Street.
Jeg håbede på, at jeg måske kunne stille dig -
- et par spørgsmål omkring dengang, du boede her?
Hallo?
Dumme kælling!
Gå ikke derind. Den dame er sindssyg.
- Jeg sagde, jeg var på vej. - Undskyld, jeg hørte dig ikke.
- Er du Sue Dryer? - Hvem er du?
- Jeg er Paul Anderson. - Okay, hvad vil du?
Jeg bor i dit gamle hus på Maple Street.
Jeg håbede virkelig på, at du og jeg kunne tale om dengang, du boede...
Laver du sjovt med mig? Har min mand sendt dig?
- Jeg kender ikke din mand. - Får I et boost af at plage mig?
Jeg bor i det hus, som du har boet i, og jeg tænkte, vi måske kunne tale om det.
Forsvind fra min grund, eller jeg tilkalder politiet.
Du må undskylde, hvis jeg gjorde dig ked af det. Det var ikke meningen.
Jeg ville bare høre, om du havde haft nogle mærkelige oplevelser i huset.
Jeg leder efter bevis.
Jeg lægger mit visitkort i din postkasse. Du kan ringe til mig når som helst.
DAG 55
DAG 77
Jeg forstår det simpelthen ikke.
Jeg prøver alt, men intet virker.
Jeg stiller endda min alarm til at vække mig midt om natten, -
- for det siges, at spøgelser er mest aktive der.
Men der sker ingenting.
Jeg har mange vidnesbyrd. Men... ikke noget vildt, som -
- nogen, der bliver angrebet... eller besat.
Det er sådan noget, folk vil læse om.
De vil ikke læse om skabe, der åbner af sig selv.
Vil du gerne have det til at angribe dig?
Nej. Men jeg har brug for, at der hænder mig noget stort.
Du er sindssyg.
Du er virkelig besat.
Jeg har bare brug for en enkelt stor hændelse.
Denne bog... skal bare være god.
FOR FØRSTE GANG ER JEG OVERBEVIST OM, AT ÅNDERNE ER BROWNING FAMILIEN
TOMS ÅND VIRKER TIL AT VÆRE DEN STÆRKESTE OG MEST AKTIVE
JEG VILLE ØNSKE, AT HAN VILLE VISE SIG FOR MIG
Hallo? Det er Paul. Hvem er det?
Sue... hej. Ja, det vil jeg gerne...
Jeg er der om et par minutter.
Alle tiders, mange tak! Vi ses om lidt. Okay, farvel.
Tak, fordi du ringede.
Jeg havde ikke regnet med at høre fra dig.
Det var heller ikke meningen, men -
- da du sagde bevis... Det kunne jeg også godt bruge.
- Hvor længe har du boet der? - Lidt over to måneder nu.
Så hvad ønsker du af mig?
Jeg lejede huset, fordi jeg havde hørt historierne om, at det -
- skulle være hjemsøgt. Jeg skriver en bog om huset og mine oplevelser i det.
Jeg ved, at du har boet der, så jeg håbede virkelig, -
- at du måske ville dele nogle af dine oplevelser med mig.
- Jeg synes, du burde gå. - Vent.
Vær nu sød, Sue... Bare tal med mig.
Jeg vil virkelig gerne høre om dine oplevelser og få din historie.
Må jeg?
Hvis du finder ud af, at du ikke vil have mig til at bruge noget af det her, -
- så får du båndet og kan beholde det.
Interview med Sue Dryer, tidligere lejer af huset.
Jeg har lige lavet te, vil du have noget?
Ja, det ville være rart.
Har du oplevet noget mærkeligt i huset?
Hvis du henviser til, at huset er hjemsøgt, så ja.
Startede det så snart, du flyttede ind?
Nej. I starten var alt godt.
Jeg elskede huset, og min søns skole lå lidt længere nede af vejen.
Jeg var formand for PTA.
Min mands arbejde lå tæt på, og gårdspladsen var alle tiders -
- for min søn at spille i. Han elskede den.
Han kunne bruge timer på bare at løbe rundt. Han blev aldrig træt.
Hvornår ændrede det sig?
Omkring to uger efter, at vi flyttede ind.
Skuffer og skabe åbnede af sig selv, stemmer...
Først syntes jeg, at det var harmløst.
Jeg har altid været fascineret ved tanken om spøgelser.
Jeg købte endda en båndoptager, og prøvede på at kommunikere med det.
- Lykkedes det? - Ikke rigtigt.
Nogle mærkelige lyde og sådan, men...
Ingen stemmer eller navne. Intet.
Tak.
Men så... blev det stærkere.
- Ting begyndte at hænde oftere. - Såsom?
Døre åbnede og lukkede af dem selv.
Skygger... Og lagnerne.
Med nogen under lagnerne?
Du har også set dem.
Har de nogensinde interageret med dig?
- Jeg blev skubbet. - Hvordan det?
Jeg var på vej ned til soveværelset og blev skubbet bagfra.
Var det et hårdt eller blødt skub?
Hårdt nok til at vælte mig.
Jeg fortalte min mand om det, han troede ikke på mig.
Jeg var bekymret for min søn, jeg ville ikke have, -
- der skulle ske ham noget. - Hvad gjorde du så?
Jeg fortalte ham, at jeg ville flytte.
Og han blev bare ved at sige, at jeg kom med undskyldninger, -
- for at få ham til at flytte tilbage til Colorado.
Men de ting der skete, var ægte.
Jeg ved det. Jeg tror på dig.
Det fremmedgjorde mig over for min mand og søn.
Det pinte mig, men det viste aldrig sig selv over for dem.
Så din mand og din søn har aldrig oplevet nogle hændelser?
Nej.
Min søn havde en fantasi ven.
Han er så kreativ.
Din søns fantasi ven...
Havde den et navn?
Ja den havde, hvad var det nu? Det var...
Det var Tom.
Hvad skete der så i huset, efter at du var blevet skubbet?
Min mand og jeg begyndte at skændes om det hele tiden.
Det hus slog mit ægteskab ihjel.
Han fik mig endda ind til en psykiatrisk undersøgelse.
En psykiatrisk undersøgelse?
Det viste aldrig sig selv over for din mand?
Nej.
Jeg tror, at det gjorde det med vilje, for at adskille os.
Jeg tror, det nød at torturere mig.
Jeg tror, det ønskede at dræbe mig.
Gjorde det noget, som kunne få dig til at tro, -
- at det ønskede at dræbe dig? - Ja.
Den dag jeg skulle til psykiatrisk undersøgelse.
Min mand kom hjem og fortalte mig, at han havde indskrevet vores søn -
- i dagpleje, fordi han ikke længere turde betro ham i min varetægt.
Vi havde et stort skænderi om det. Og så skred han.
Og jeg begyndte at skrige ad huset.
Det ødelagde mit ægteskab.
Og så, blev alt helt stille...
Og dørene smækkede i.
Jeg kunne mærke en hånd på mit baghoved, -
- og så blev mit ansigt slået i gulvet.
- Hvad skete der så? Hvad gjorde du? - Jeg kan ikke huske andet end det.
Jeg vågnede op på hospitalet og fik et tilhold.
Min mand mente, at jeg hamrede mit hoved i gulvet, -
- på grund af vores skænderi. - Hvad for noget?
Han fik fuld forældremyndighed over min søn.
Jeg røg tilbage på den psykiatriske afdeling i tre måneder.
Det hus.
Det tog mit liv fra mig.
Desto mere grund til, at din historie bliver fortalt videre.
Jeg synes, du skal gå nu.
Sue?
Jeg er virkelig ked af alt det, du har været igennem.
Du er nødt til at komme væk derfra nu!
Forstår du det ikke? Det prøver at dræbe dig!
Det gør ondt.
Det vil adskille dig fra alle andre, og så kommer det efter dig!
Hvis det viser sig selv for dig, bliver det blot stærkere!
Du er nødt til at komme væk derfra! Det vil slå dig ihjel!
Hil dig Maria, fuld af nåde!
Herren er med dig! Velsignet er du iblandt kvinder -
- og velsignet er dit livs frugt, Jesus.
Hil dig Maria, fuld af nåde!
Tom?
Tom, er det dig?
Du behøver ikke at være bange for mig, Tom.
Jeg gør dig ikke fortræd.
Hvorfor kommer du ikke herud med lommelygten og leger, Tom?
Tom?
DAG 95
Jeg ved, du er her, så tal nu til mig!
Hvor er du?
Ja, du er en stor mand!
Du kan skyde din kone i sengen, og dræbe dine børn, -
- men du tør ikke engang at vise dig selv for mig?
Hvor er du?
Jeg vil bare...
Tale med dig.
Hej, Sam.
Hej, makker. Jeg ville bare lige høre, hvordan det går?
Har de været forbi med dine ting?
Nej, flyttemændene sagde, at de nok ikke ville være her før i morgen.
Tak igen, for at hente de sidste kasser. Jeg kunne bare ikke tage derover.
- Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
Men jeg må nok hellere komme i gang igen, -
- så vi snakkes ved.
- Gem dig nu ikke væk. - Okay.
- Vi snakkes ved senere. - Farvel.
Danske tekster af ROYAL
Først på www.NXTGN.org